Menová a finančná reforma v období po 2. svetovej vojne po nástupe socialistickej spoločensko - ekonomickej formácie - Baláži, Peter
Ideou finančnej reformy bolo zjednotenie finančného a hospodárskeho plánovania, čo je možné považovať za podriadenie finančných procesov národohospodárskym plánom. Nový reformovaný finančný systém začal na všetkých ústredných úradoch fungovať od roku 1953. V tomto roku sa uskutočnila aj druhá menová reforma, ktorá okrem iných zrušila všetky viazané vklady a finančné nároky tuzemcov na znárodnený majetok a cenné papiere. Tento krok mal za následok nárast maloobchodných cien, z čoho vyplývali aj vyššie daňové príjmy z obratu. Príjmy rozpočtu vo veľkej miere začali prevyšovať výdavky, vykazované prebytky boli použité na jednorazové znižovanie cien a na úhrady strát z rokov, keď neboli v štátnom rozpočte dostatočné prostriedky na krytie výdavkov. V ďalšom období prvýkrát bol oficiálne rozpočtový schodok vykázaný až v roku 1967, dovtedy totiž nebola odvaha zverejniť skutočný výsledok hospodárenia. Samotný rozpočet bol schodkový aj v rokoch 1962 – 1965, ale deficit bol s vedomím najvyšších straníckych činiteľov zakrytý s cieľom udržať vo verejnosti dojem, že hospodárstvo funguje na dobrej úrovni.