Broad Money Growth and Post-COVID Inflation in the Euro Area: A Quantity Theory Perspective - Paracka, Miloslav, 1974-
Po mnohých mesiacoch obmedzení a hospodárskych problémov súvisiacich s pandémiou ochorenia COVID‑19 spôsobeného novým koronavírusom začala inflácia v eurozóne v roku 2021 prudko rásť. Európska centrálna banka (ECB) pôvodne charakterizovala tento nárast ako dočasný a pripisovala ho najmä šokom na strane ponuky, ako sú rast cien energií a prekážky v dodávateľskom reťazci. Článok sa k tomuto naratívu vracia skúmaním, či menový vývoj už signalizoval pretrvávajúce riziká. Pomocou rámca kvantitatívnej teórie peňazí analyzuje rozdiel medzi rastom širokých peňazí (M3) a reálnym HDP a zostavuje ukazovateľ skrytých menových nerovnováh (Hidden Monetary Imbalances, HMI), ktorý zachytáva časť rastu likvidity, ktorú ešte neabsorboval výstup alebo ceny. V reakcii na veľkú finančnú krízu a pandémiu COVID-19 zaviedla ECB vysoko akomodačnú politiku, čo viedlo k bezprecedentnému nárastu likvidity. Popisné dôkazy ukazujú, že od roku 2015 rast peňažnej zásoby systematicky predbiehal expanziu reálnej ekonomiky. S normalizáciou rýchlosti obehu peňazí táto nadmerná likvidita prispela k inflačným tlakom. Výsledky naznačujú, že do roku 2020 by nadmerná likvidita už znamenala kumulatívnu úpravu cenovej hladiny o viac ako 30 %, ak by sa produkcia a rýchlosť obehu peňazí nezmenili. Inflácia sa následne zrýchlila, HICP index začiatkom roka 2022 vzrástol nad 5 % a v októbri 2022 dosiahol vrchol 10,6 %, pričom zostal nad cieľovou úrovňou 2 % ECB až do konca roka 2024. Zistenia zdôrazňujú obmedzenia spočívajúce v spoliehaní sa výlučne na inflačné cielenie bez monitorovania menových agregátov. Opätovné zavedenie systematických krížových kontrol menovej politiky vrátane sledovania peňažnej zásoby a diagnostických metód, ako je HMI, by mohlo zlepšiť schopnosť ECB predvídať inflačné riziká.