Homo empaticus a komické elementy v vojnovej literatúre - Borisova, Ekaterina, 1971-
Článok sa zameriava na vzťah medzi empatiou a humorom v kontexte vojnovej literatúry. Na základe diel ruských spisovateľov Michaila Zoščenka, Leva Slavina a českého spisovateľa Jaroslava Haška sa snaží ukázať, ako autori využívajú komické prvky na vytvorenie empatického spojenia medzi čitateľom a postavami. Vojna je typicky vnímaná ako protiklad k empatii, no uvedení autori dokazujú, že aj v takýchto extrémnych situáciách môže humor slúžiť ako prostriedok na sprostredkovanie ľudských skúseností a budovanie empatie. Prostredníctvom analýzy diel Zoščenka, Slavina a Haška sa zameriava na to, ako si tieto literárne postavy, napriek tragickým okolnostiam, zachovávajú ľudskosť a schopnosť vnímať svet s humorom. Článok tiež skúma, ako sa koncept Homo Empathicus, ktorý sa zvyčajne spája s pozitívnymi sociálnymi interakciami, prejavuje v kontexte vojny. Autor argumentuje, že aj v tých najťažších situáciách môže byť empatia prítomná a prejavovať sa rôznymi spôsobmi, vrátane humoru.